Čestitamo. - Čestitamo.
Jehova ne snosi krivicu za sva zlo koja se događaju.
Zamislite oca punog ljubavi koga su sin ili kćerka napustili,
i izabrali da vode loš život. Da li je za to kriv njihov otac?
Pokušavaš da me nasamariš, dečko.
Tako piše u Bibliji. Piše i da je Jehova ljubav.
Stvarno? Trebalo bi onda da je pročitam.
Evo, ovde piše, čak i ti ćeš razumeti.
Da, tako je. Hvala. Sad razumem smisao svega.
Odlično. Hvala vam, Auguste i Saro.
Lepo je čuti kako Jehovinu poruku prenose tako mladi ljudi.
Šuga! - Šuga!
Šuga! - Šugica!
Nema golicanja! Nema golicanja! Prestani.
________________ ODVOJENI SVETOVI
Razgovarao sam o tome sa starešinama.
Žele da nam pomognu.
NA OSNOVU ISTINITE PRIČE
Jehova Bože,
bdij nad mamom i tatom, Elizabetom i Augustom... i Jonasom.
Znam da si uz mene i da me štitiš. U ime Isusa Hrista, amen.
Sara i Tea, sledeći put pregledajte zadatak iz računovodstva.
Znam da mogu da računam na vas.
Srećan ti rođendan, srećan ti rođendan...
Hvala vam.
Zdravo, Saro. Radiš domaći?
Da.
Hoću o nečemu da razgovaram sa tobom.
Napravio sam užasno grešku.
Šta si uradio? - Sada se sve raspada.
Ali, šta si uradio?
Bio sam suviše slab. Podlegao sam iskušenju.
Tvoj otac i ja... - Karen...
Nismo mogli da se dogovorimo,
pa mislim da bi bilo najbolje da sama odlučiš.
Mislim da ovo nije pravi način. - Ja mislim da jeste.
Za sve je kriv vaš otac, pa ćemo to ovako da uradimo.
Moraš da se odlučiš između nas. Ko će ostati u kući sa vama.
Oprosti mu, molim te. Možeš li?
Pokajao se.
Sve se može, ako ubediš sebe. Sama si to rekla.
Jesam, ali ne mogu.
Molim te, idi.
Molim te, izađi iz sobe.
Za koga si se odlučila?
Tata je napravio veliku grešku. - Jeste.
Ali je još gore što mama neće da mu oprosti, iako se pokajao.
Ali šta onda sa mamom?
Odlučili smo da tata treba da ostane.
Naša srca idu onima spolja koji su izgubljeni, ako ne prihvate Jehovu.
Poslednji dan se primakao, pa zato svoje vreme posvetite propovedanju.
Svaki put kad pozvonite na neka vrata, u prilici ste da spasete čoveka.
Iako je put možda dug,
a strah nas je osvojio
i kraj se primiče,
pronašli ste svoje stado Svedoka.
Sledite Kralja, sledite njegov mač.
Danas još samo jedna lokalno saopštenje.
Brat Andreas Dal je podneo ostavku na starešinstvo.
Uzmi ovo, hoćeš?
Nisi mi donela malu torbu?
Žao mi je zbog tebe.
Nije nam jasno zašto nisi mogla da mu oprostiš kada se pokajao.
Mislim treba da siđeš dole i pomogneš, i nemoj opet da zaboraviš torbu.
Mama...
Spremiću večru i smestiti u krevet Augusta. - Dobro, Saro.
Treba da razgovaram sa tobom. - Može li to da sačeka? Zakasniću.
Jehova će pobediti smrt, i u njegovom Kraljevstvu -
- svi mrtvi će vaskrsnuti i ponovo biti sa svojim voljenima.
Isus će povesti nebesku vojsku i zlo će biti proterano iz Armagedona.
Meni je žao isteranih.
Nema zbog čega, ako se pokaju.
Ako budu patili, shvatiće, pa će se pokajati i vratiti.
A koga će Isus Hrist proterati? - One koji čine zlo.
Ko će vaskrsnuti u Novom svetu?
Svi mi, čak i baka i deka. Tako je tata rekao.
Molim te, smesti Augusta večeras u krevet. Idem kod Tee.
Saro, kakvo divno iznenađenje.
Ispekla si mi kolačiće. Baš lepo. Mora da si se namučila.
Je l' August spava? - Elizabet ga je sredila.
Saro... strašno mi je žao zbog onoga što se desilo između mame i mene.
Izneverio sam je.
Ali vas neću nikada izneveriti. Znaš koliko vas volim.
Mogu li da ostavim same Elizabet i Augusta na nekolko sati?
Ideš kod Tee? - Pozvala me je na žurku.
Organizuje je društvo iz škole.
Biće u klubu, ali će puštati samo one koji su pozvani.
Biće privatna žurka.
Sama odluči, Saro. Ja ne mislim da je to baš dobra ideja.
Neću kasno.
Postoje tri vrste mladih Svedoka.
Prvi krše sva pravila.
Drugi sve probaju, ali ne pričaju previše o tome. - Tu spadaš ti.
A treći su glupani. Oni prisustvuju svim sastancima...
... piju čaj sa roditeljima i nikada ne rade ništa pogrešno.
To sam ja.
Uskoro ćeš postati druga vrsta.
Nije mnogo jako.
Momak sa naočarima za sunce, to je Kenet.
Mnogo četujemo preko interneta.
Ćao, ovo je moja drugarica Sara.
Ćao. - Ćao. Majkl.
Tajs. - Zdravo.
Dobro mi je. - Jeste, naravno.
Zar ne možeš da uđeš unutra, Saro?
Možemo li da se vratimo unutra?
Nećemo valjda ovako rano da idemo kući. - Ja ćuu je otpratiti kući.
Je l' to okej? Okej, doneću njene stvari.
Čoveče, ovaj grad je baš tih. - Plašiš se tišine?
Vau, kakvo dubokoumno pitanje. - Zaboravi.
Teško da sam ikada čuo... ili bolje - nisam čuo, ovakvu tišinu.
Hvala ti što me pratiš kući.
Ovde stanuješ? - Odmah preko puta.
Bolje da odavde idem sama. Hvala ti za prijatno veče.
Obećao sam Tei da ću te ispratiti do vrata.
Jebem ti, ovo je ludilo!
Dođi.
Sačekaj me ispred vrata.
Tata mi je na poslu, ali budi tih. Brat i sestra mi spavaju.
Evo.
Kako si znala da mi je roze omiljena boja?
Nemoj! - Stani mirno.
Slušaj ovo.
Ne mora ti se dopasti samo zato što sam to ja uradio.
Ne?
Ova mi se dopada.
Saro... Saro? - Bolje da pođeš.
Saro, jesi ti? - Odmah dolazim, Auguste.
Zdravo. - Zdravo.
Prošetao bih danas sa Sarom. - Dobro.
Zdravo, dušo.
Pošli smo sa udaljenih krajeva i polako ćemo graditi put nazad.
Bila sam kod kuće pre jedan.
Jedva da sam nešto popila, a igrala sam samo sa Teom.
Nije bilo ništa divlje.
Ti si pametna devojka, i znaš šta je u redu.
To će ti pomoći da ostaneš na pravom putu i širiš reč.
Tajs se raspitivao za tebe.
Ona je sad ovde.
Je li dobro?
Odgovori mu... Hajde, Sara. - Nema šanse.
Prvo što je uradio, pitao je za tebe.
Izmisli nešto.
Ona kaže da si vreo!
Baš si kreten, Tea!
To se samo Tea glupira. Grli te Sara.
Rastužio se.
Da se nađemo? Mogao bih da dođem kod tebe.
Bolje da ja dođem kod tebe.
Sara!
Zdravo.
Jesi li gladna?
A kafa?
Ako ti ne smeta, samo bih prošetala. Volim što me ovde niko ne poznaje.
Šta? - Moje društvo misli da radim domaći.
Koliko uopšte imaš godina? - Zašto?
Nekako izgledaš starije, ali ja ipak mislim da si prilično mlada.
A ti si prilično mator, je l' da? - Upravo sam napunio 23.
I još uvek visiš sa devojkama kao što smo mi?
Ja imam 17. - Napunila si 17?
Ne slavim rođendane - Zašto ne?
Ćao, Sara. - Ćao, Jonas.
Ovo je moj stariji brat Jonas. Ovo je Tajs, moj drug.
Zdravo.
Prepoznao sam te iako si bila okrenuta leđima. Baš si porasla.
Jesi li dobro? - Jesam. Studiram na univerzitetu.
Kako su ostali? Je l' Elizabet okej?
Je l' i August porastao? - On je još uvek mali dečko.
Da ti dam moju novu adresu. Malo sam se selio.
Hvala.
Čuvaj se.
Kada si ga poslednji put videla? - Pre godinu dana.
Ni ostali iz porodice ga od tada nisu videli?
Zašto? Zašto nisu?
To se tebe ne tiče. - Ne, valjda.
Nije se ponašao kako treba.
Čitao je pogrešnu knjigu. - Okej. Ni tebi se nije dopala ta knjiga?
Ja bih sigurno hteo da je pročitam.
Izbačen je. Eto zašto.
Izbačen odakle?
Mi smo Jehovini svedoci.
Zezaš me. - Ne, stvarno.
Ti si jedna od onih što dođu, pokucaju i neće da odu?
To nije gore od pravljenja muzike ili bilo čega što ti radiš, zar ne?
Vi verujete u to sranje sa Sudnjim danom? - Zove se Armagedon.
To je prelazak u Novi svet. - Gde svi osim vas umiru?
Znači i ja ću umreti?
Hoće li i ona umreti?
Ako ne prihvati Jehovu kao jedinog istinskog Boga, da, hoće.
Mogu li da vam pomognem? - A šta je s njom?
Prestani.
Hoće li i ovo dete umreti? - Molim vas, izađite.
Recimo da roditelji ne prihvate vašu istinu?
Čak i ako je dete suviše malo da shvati, da li je još uvek osuđeno na propast?
Izvinite što kasnim. Tea i ja smo morale da uradimo domaći.
Mogla si da se javiš. - Da, ali nemam mobilni.
Ljudi već vekovima žive s običnim telefonom. - Ne volim da koristim Tein telefon.
Jesi jela? Podgrejaću ti nešto.
Hvala.
Laku noć. - Zdravo, tata.
Zatvaramo. - Dobro.
Zdravo.
Oprosti mi.
Nije bilo u redu što sam vređao tvoju veru.
Verovatno sam trebala da te pripremim na to.
Znam kako je to kada tražiš smisao. Znam.
Imaš sastanak sa nekim? - Ne.
Kako si znao gde da me nađeš? - Tea mi je rekla da si u školi.
Hoćeš da vidiš mog tatu? - Je l' bi to bilo pametno?
Sve dok on ne vidi nas.
Koji od njih je tvoj tata? - Recepcionar.
Dođi!
Moram kući da čuvam brata i sestru. Hvala ti što si došao.
Nema na čemu.
Moram da idem.
Prilično ste poranili. - Zdravo, mama.
Zdravo, dušo.
Je li to pravi TV? -Jeste. -Ima li puno kanala?
Tata nam dozvoljava da imamo samo video. - Nije to toliko opasno.
Zdravo. - Šta on radi ovde?
Čekao je na stepeništu. Nisam imala srca da ga oteram.
Onda mi moramo da odemo. - Ja sam upravo krenuo.
Vodi računa o sebi, mama.
Najbolje da tati ne pričate o ovome.
Zdravo. Jesam li te probudila? - Obično ne spavam do ovako kasno.
Uđi.
Ceo dan sam radio, a onda sam proveo noć praveći muziku.
Kafu?
Ovo su tvoji roditelji? - Da.
Ti si jedinac? - Da.
To mora da je neobično. - Ne znam za drugačije.
Nas je četvoro. Bilo nas je šestoro dok se Jonas i mama nisu iselili.
Mislio sam da se Jehovini svedoci ne razvode.
Postoje dva načina raskidanja braka.
Smrt ili seks sa nekim drugim. - Težak izbor.
Znači seks je no-no. Šta još? - Ne želiš to da čuješ.
Ozbiljno.
Ne smeš da ideš u vojsku, da glasaš, da pušiš, da slaviš rođendane.
Ne smeš da protivrečiš starešinama. Ali seks je najgora stvar.
A žurke su okej? - Ako si umeren u piću i igranju, jesu.
Baš kao ti.
Osim toga moraš da ideš na sastanke,
propovedaš, da čitaš crkvene časopise i ideš na još sastanaka.
Zašto to trpiš? - Tako je od kad znam za sebe.
Svi se poznaju. Imamo čvrste porodične veze.
Sve dok ne pročitate pogrešnu knigu.
Nije bilo samo zbog toga.
Jonas se raspravljao sa starešinama. - I to je bilo dovoljno?
Zato što nije prestao.
A onda vam više nije dozvoljeno da razgovarate sa njim?
Čak ni ako se sretnete na ulici? - Ne, praviš se kao da ne postoji.
Zašto? - Zato što Jehova sve vidi.
Ti si razgovarala sa Jonasom pre neki dan. - Samo zato što si ti bio tamo.
To je tako čudno. - Šta?
Ti veruješ u Boga?
Čudno je ni u šta ne verovati.
Živeli. - Mi ne govorimo ni "živeli".
Hvala.
Znači, ako te doktor može spasti jedino ako ti da krv, ti ćeš ipak odbiti?
Čak i ako znaš da možeš da umreš? - Da, ako je tvoja vera čvrsta.
Ali zašto? - Jehova kaže da se ne sme uzeti krv.
Zar to ne bi trebala da bude tvoja lična odluka?
To i jeste lična odluka.
Misliš da sam čudna? - Sigurno da jesi.
Ali mi se to dopada.
Oh, ne! Poslednji voz polazi za 5 minuta.
Jebiga, previše vremena provodim ispred računara.
Pa nije kraj sveta, ako spavaš van kuće.
Jeste, upravo je to.
Sačekaću jutarnji voz. - Neću te ovde ostaviti samu.
Možeš da spavaš na krevetu, a ja ću spavati na podu. Hajdemo.
Moram li da te nosim?
Ovaj pod je stvarno tvrd.
Da, nije fer.
Nisi dugo izdržao tamo.
Mogu da ležim pored devojke, a da se to ne otme kontroli, okej? - Okej.
A šta ako se ipak malo otme kontroli?
Dobro jutro.
Moram da stignem kući pre tate.
Otpratiću te do stanice.
Mona! - To je moj krevet.
Ne možeš tako da upadneš. - Ovo je moj prokleti stan!
Mona je moja bivša devojka, okej? Bivša. Ovo je njen stan.
Ima drugog dečka već dva meseca, ali se vraća kad god se posvađaju.
Ne mešaj me u tvoj haos. - Moj haos? Ona brlja naokolo.
Baš si čudna. Šta u stvari hoćeš, ha?
Misliš da bih te ljubio celu noć da nisam lud za tobom?
Hoćeš li da budemo zajedno? Stvarno to mislim.
Je l' to da?
Daj mi tvoj mobilni.
Tea, treba mi pomoć.
Sinoć mi je pobegao poslednji voz. Mogu li da kažem da sam spavala kod tebe?
Ne, ništa se nije desilo.
Samo se smejem što ti zvučiš tako ozbiljno.
Okej, ćao.
Pevajte i radujte se pohvali Jehovinoj
večni mir čeka u njegovom Raju
propovedajte svetu da je naš Kralj veliki
u njemu ćemo pronaći večnu radost.
Zdravo, mama. Kako si? - Nedostajete mi. Ti mi izgledaš srećno.
I jesam. - Odlično.
Saro, hoću da razgovaram sa tobom.
Saro.
Jesi me čula? - Da li mora baš sad?
Da, bojim se da mora. - Moram da radim domaći.
Tvoj takozvani domaći će morati da pričeka.
Ostavi molim te tu četku i sedi.
Imaš li nešto da mi kažeš? - Ne, zašto?
Znam da imaš dečka. - Nije istina. Nemam.
Ako je tako, kod koga onda ideš?
Idem kod Tee. Pitaj je... - Već jesam.
Nije to što misliš.
Onda bih voleo mi kažeš istinu. Dođi i sedi.
Viđam se sa dečkom, i prespavala sam kod njega jer mi je pobegao poslednji voz.
Nemoj biti tako tužan, molim te.
Sara, ne možeš sama sa tim izaći na kraj. Treba ti pomoć.
Nije toliko loše. Ništa se nije dogodilo.
Bojim se da si se odrekla Jehove. Moraćemo da pozovemo starešine.
On mi se stvarno dopada.
Ali si spavala kod njega.
Da li želiš da napustiš Jehovu?
Znam da se boriš, i da je u tvom uzrastu iskušenje na svakom koraku.
Svi te mnogo volimo. Samo želimo ono što je dobro za tebe.
Hajde da pozovemo starešine. Zar ne misliš da je to najbolje?
Zdravo.
Poznajem ga nekoliko nedelja.
U sredu sam završila...
Završila sam kod njega na prenoćištu. - To je razlog za isključenje.
Samo mi je pobegao voz, to je sve. Gde sam drugde mogla?
Nismo čak ni spavali u istom krevetu. Ja sam spavala na podu.
Bog te vidi, Saro.
Moraš da izbegavaš stvari koje Bog mrzi. Laži i telesnu nemoralnost.
Osećam krivicu pred Bogom.
Onda nam reci šta se zaista dogodilo.
Ja sam bila na krevetu, a on je hteo da spava na podu.
Ali onda sam ga pozvala da legne pored mene.
Da li te je poljubio?
Jeste. Ljubili smo se.
Jeste li imali seks?
Ne, ostali smo obučeni. - I šta je onda bilo?
Grlili smo se. - Da li ti je dodirivao grudi?
Da li te je još negde dodirivao?
Nismo išli dalje od toga. Verujte mi, molim vas.
Verujemo ti, Saro.
Neće biti nikakvog javnog ukora ili isključenja.
Verujemo da si se pokajala, ali mu napiši pismo i raskini sa njim.
Uradi to čim stigneš kući, pa te neće ponovo izjedati sumnja.
Ali on mi se zaista dopada. Želim samo da budem sa njim.
To ne mora da bude... fizički. Samo želim da budem u njegovoj blizini.
Znam da želiš da budeš prijatelj Bogu. Znaš šta moraš da učiniš za uzvrat.
Zar ne možete da mi pomognete? Molim vas.
Moraš da veruješ u Jehovu.
Samo sa verom u Jehovu možeš da izbegneš Satanina iskušenja.
Zar ne postoji neki način da nastavim da ga viđam? Samo kao prijatelja.
Ali, spavala si kod njega. Zar ti već zbog toga nije više od prijatelja?
Idem peške do kuće.
Isus mrzi iskvarenost i pohlepu.
Ali, da li ga to čini neosetljivim? Naravno da ne.
Poznato je da je Isus uvek spreman da drugome pruži ruku.
Sebe je poredio sa majkom kokom koja okuplja piliće pod svoja krila.
Šta je Isus mrzeo? - Iskvarenost i pohlepu. Je li tako?
Jeste. Sa kojom životinjom je sebe poredio?
Sa majkom kokom.
Zdravo, Saro.
To sam uradila za tvoje dobro. - Znam.
Ne smem da lažem o takvim stvarima. - Nisam ljuta na tebe.
Uradila si ispravnu stvar.
Jesi li četovala sa nekim? - Ne.
Prestala sam da četujem na Internetu. Istrglo mi se iz ruku.
Ponekad, da bismo poštovali Jehovu,
moramo se odreći nečega što zaista volimo.
Ne smemo se obazirati samo na svoje potrebe.
Vidimo se.
Ja te razumem. Žao mi je zbog tebe.
U redu je, mama. Verujem u Boga, pa ću ovo prebroditi.
Da si ti isto postupila, stvari u našoj porodici bi izgledale drugačije.
Umesto što si sve odbacila.
Mnogo vam hvala na knjigama, a posebno na razgovoru.
Nema na čemu. - Do viđenja.
Odlično. Ljudi te slušaju, jer govoriš iz srca.
Ti ponekad zvučiš tako čudno. Staromodno. - Kako to?
"Govoriš iz srca"! - Znaš koliko te volim?
Tata... Razmišljala sam da napustim školu.
Želim da budem pionir. Osećam se više svojom dok propovedam,
pa zar ne bi onda bilo bolje da fokusiram svu svoju energiju na to?
Fantastično, Saro! - Misliš da je to dobra ideja?
Da, naravno. Veoma se ponosim tobom.
Zdravo. Podelili smo 21 časopis i 7 knjiga, sve za jedno poslepodne.
Sara ima dara za to.
Danas je mnogo bolje, je l' da?
Neko te je zvao, Saro. - Dok sam bila u kupovini?
Zove se Tajs i rekao je da mora da razgovara sa tobom.
Moram da razgovaram sa njim, tata. Nije u redu da mu samo pošaljem pismo.
Moram da pričam sa njim. - Ne, nemoj ga zvati.
On zaslužuje pristojno objašnjenje. Ne mogu mu samo poslati pismo.
To će te samo još više uznemiritii. - Pa šta? Šta misliš kako se on oseća?
Da li je zvao i ranije? Da li je zvao, a da mi niste rekli?
Je l' jeste? Odgovori mi! Koliko puta je zvao?
Kontakt sa njim neće doneti ništa dobro. Biće on okej, veruj mi.
Samo hoću da se oprostimo na pristojan način!
Sama odluči, ali mislim da to nije dobra ideja.
Divno je videti te.
Drago mi je što si došla.
Pada kiša. Hajdemo kod mene. - Ne, hajde da prošetamo.
Nemoj da pogoršavaš stvar. - Ne smem da te zagrlim?
Došla sam da se oprostimo. - To ne prihvatam.
Ali tako smo se dogovorili.
Pa, prekršiću dogovor.
Život ide dalje, pomiri se sa Monom... - Nemoj da mi prodaješ to sranje!
Probudi se, Tajs! Ja sam Jehova, ti nisi.
To neće ići. - Zašto neće?
Bolje će ti biti sa Monom. - Prekini više sa Monom.
Došla si zato što ti se dopadam. - Došla sam da se oprostimo.
Ne dozvoli im da te obrlate i nateraju da raskineš sa mnom,
da bi mogla da deliš pamflete i pričaš ljudima kako će im biti bolje kad umru.
Pobogu, Saro! - Ti ne razumeš.
Ti ne veruješ u Boga. - Oni manipulišu tobom kao đavo!
Oni imaju istinu na svojoj strani Znam to, jer verujem u Jehovu.
Ti ne veruješ ni u šta. - Verujem u nas.
Zdravo, Saro. Čujem da si napustila školu. Zašto?
Biću pionir. U našoj organizaciji, znaš.
Nešto kao misionar? Stvarno?
Mora da je kul kad stvarno veruješ u nešto.
Sa srećom, Saro. - Hvala.
Ako imate trenutak? - Ne, hvala.
Želite li časopis? - Ne, hvala.
Ideš li?
Jehova, hvala ti što si blagoslovio ovaj sastanak,
i što si ovu kongregaciju nadahnuo i prosvetio svojom rečju.
Dobrodošli. Lepo je videti novo lice.
Tajs, šta ti radiš ovde? - Želim da čujem Jehovinu reč.
Tata, ovo je Tajs. - Očigledno.
Dobrodošao. Zainteresovan si za našu veru?
Ne mogu da zaboravim stvari koje mi je Sara ispričala i želim da saznam još.
Uputiću vas u vašu kongregaciju. - Želim da čujem ono što Sara sluša.
Na kraju, ona me je upoznala sa vama. Ona kaže da ste veliki vernici.
Tajs, želim da nasamo razgovaram sa Džonom. Sačekaj me napolju.
Pošto je došao da sazna više o našoj veri, da li sada možemo da se viđamo?
Misliš li da je iskren? - Veoma je zainteresovan za religiju.
Ako traži odgovore, ne možemo da ga odbijemo.
Dok god nisi intimna sa njim, na tebi je izbor hoćete li se viđati.
Hvala, Džone. - Ne znam da li je hvala u redu.
Poznajem te od malena, i veoma mi je stalo do tebe.
Nadam se da si jaka.
Šta si namislio? - Ne možeš me se otresti.
Jehova Bože, bdij nad mamom i tatom, Elizabetom, Augustom... i Jonasom.
Hvala ti na pomoći. U ime Isusa Hrista, amen.
Najvažnija je što ti to pročišćava um,
pošto znaš da imaš ove snažne prijatelje.
Prijatelje koji su uvek uz tebe... Hvala ti, Elizabet.
Ako nisi sa nama, sa svim izazovima moraš da se suočavaš sasvim sam.
Ti su u emocionalnom haosu bez osećaja za dobro i loše.
Ništa ti nije važno. Teško je to. Posebno za mladu osobu.
Ali kada koračaš sa Jehovom, imaš snažan osećaj za pravac.
Zar nisu i vaši roditelji bili Svedoci? - Kako si znao?
Sara mi je rekla, naravno. - Kakve to ima veze?
Jeste li čitali knjige o religiji koje nisu napisali Svedoci?
Ne, u tome je cela ideja.
Samo me je interesovalo da vidim odakle potiče vaša čvrsta vera.
Stvar je u tome da nikome ne dopustiš da ti uzdrma sigurnost. Razumeš?
Da.
Šta je najveći greh u Božjim očima?
Mnoge stvari.
Pohlepa.
Materijalizam, mislim. - Da.
Sebičnost... egoizam, mislim.
Preljuba. Seks izvan braka, mislim.
Kafu? - Da, molim te.
Do viđenja, Tajs.
Ne zameri tati. Samo želi da bude siguran da ovo radimo na pravi način.
Mogla si da mi malo pomogneš. On je tvoj tata. Reci mu nešto.
Ne mogu reći da se ne slažem sa njim. I ja se plašim da ne učinim pogrešnu stvar.
Ti i ja, mi činimo ispravnu stvar.
Stvarno želim da te poljubim. - I ja želim da poljubim tebe.
Tom je napustio svoj posao prošlog leta.
Godinu dana je proveo propovedajući Jehovinu reč u Kini.
SLAVA BOGU
Sada želim da vam predstavim Saru, devojku iz moje kongregacije.
Zdravo. Zovem se Sara.
Rešila sam da napustim školu i da postanem pionir.
Ovakvi mladi ljudi su nam potrebni. Hvala ti, Sara.
Mnogo Svedoka vodi borbu za Jehovinu reč.
To nas učvršćuje na našem putu u vreme
kada ovozemaljski narod ide u ekstreme, a oni na vlasti nas lažu.
Šta ti misliš? - Potpuno sam razoružan svim ovim.
Dopustimo im da nam se pridruže, dopustimo im da budu među spašenima,
i dopustimo im da nas prate u Novi svet.
Otpevaćemo broj 37.
VIDIMO SE U RAJU
Drago mi je što te ponovo vidim. Nadam se da si upoznao prijateljske ljude.
Bilo je veoma zanimljivo.
Čoveče, ovo svrbi!
Jesam li izgledao kul ili kao moron? - Kao moron.
Gde si naučila da se biješ? - Od starijeg brata.
Neću više da se bijem. - Nećeš?
Sada?
Jesi sigurna?
Zdravo, dušo. - Dobrodošli.
Hvala ti što si nas pozvao.
Ti mora da si Sara. - Zdravo, Vagn.
Izvoli. - Hvala vam.
Dobrodošli. - Hvala.
Vikendica je investicija. Jedva da imamo vremena da odemo tamo.
Moji roditelji su japiji i hipici, puni keša i sažaljenja.
A Tajs je vaspitan da govori ono što misli, kao što možeš da čuješ.
Ovo izgleda ukusno. - Sara je napravila.
Tajs mi je pričao o tvojoj veri. - Jete i Vagn su ateisti.
Kako to da ih zoveš po imenima? - To je njegova mala pobuna.
Šta tu ima loše?
Brine nas to što si u sekti. - To smo već prošli, Jete.
Zašto to nazivate sektom?
To je grupa neobrazovanih ljudi koji veruju u kraj sveta.
Mi ne mislimo da je potrebno da budeš obrazovan da bi bio srećan.
Živeli.
Ako se ljudi ne obrazuju, od čega će živeti?
Mi ne verujemo ni u materijalizam.
Mi samo pokušavamo da ljude približimo Bogu. To je jedini put do istine.
Misliš da postoji samo jedan put, Saro?
Bezbroj puta ste već proglašavali da je blizu smak sveta.
Jete... - To ja nazivam ispiranjem mozga.
Kada detetu stalno iznova ponavljaš laž.
I ti tako misliš, Vagn. - Prestani, okej? Samo prestani.
Ne obraćaj pažnju na Jete. - Njen gnev me je iznenadio.
Da li je tako teška sa svim tvojim devojkama?
Samo je zabrinuta. - Hvala ti što si stao u moju odbranu.
Ne slažem se sa načinom na koji je to uradila, ali je u pravu.
Negde duboko u sebi i ti si svesna toga.
Mislila sam da si nam prišao.
Mislila sam da želiš da mi pomogneš - Znam šta bi ti pomoglo.
Ali jednostavno ne mogu. Ne mogu da verujem u to.
Ali, spavali smo jedno s drugim.
Spavali smo jedno s drugim jer smo to želeli.
Ostani.
Nemoj da ideš.
Sara... kakvo iznenađenje. Uđi.
Dakle, ovo je moj dom.
Jesi li za šolju čaja?
Još uvek piješ sa šećerom?
Jesi li dobro?
Šta želiš? Jesi li u nevolji?
Žao mi je što sam te odbacila. Mora da si bio usamljen.
Ne, bio sam kažnjen.
Podržala sam tvoju ekskomunikaciju. Mislila sam da si sam kriv.
Nisam nikada to sagledala iz tvog ugla. - Samo si se ponašala kao i svi ostali.
Idem po čaj.
Izvini. Stvarno mi je milo što te vidim.
I meni je drago.
Okej, o čemu se radi? - Zaljubila sam se u nevernika.
Rešićemo to nekako.
Džon kaže da su svi koji su bili na mitingu veoma ponosni na tebe.
Rešila sam da se preselim kod mame.
Šta smo ti uradili? - Ništa. Mama ne treba da bude sama.
Kada si to odlučila?
Razmišljam o tome već neko vreme. Teško joj je bilo da se iseli.
Sama si odabrala da živiš ovde sa tatom. - Pa zar ne mogu da se predomislim?
Mama i tata žele da budemo zajedno.
Pa, ne nameravam da vas napustim. - Zar ne možeš samo da je češće posećuješ?
Ne moraš da budeš tamo svakog dana.
Deluje mi tužno. Želim da je malo razvedrim.
Zbog čega sve ovo, Saro? - Nisam obećala da uvek živim ovde. Nisam se ja razvela, zar ne?
Do viđenja, onda.
Baš mi je drago što si navratila.
Žao mi je što sam bila prestroga prema tebi. - Pa, majka sam ti.
Rekla sam im da se selim kod tebe.
Super. Ti uzmi spavaću sobu, a ja ću spavati na kauču i...
Mama.
To je samo zato da ne saznaju da živim sa Tajsom.
Okej.
Okej?
Hvala, mama. - Hodaš po ivici žileta.
Znam. Ali, nećeš im reći?
I drugi su radili takve stvari, pa ih nisu otkrili.
Znači, ne želiš više da budeš pionir?
Ne znam kako da to kažem tati.
Razmišljao sam da iznajmim kuću.
Stvarno?
A meni ništa ne pričaš? - Hteo sam da te iznenadim.
Moji roditelji žele da pomognu, a ovde više ne možemo da ostanemo.
Plašim se. - Ne može biti gore nego da ostanemo.
Bilo bi super.
Bez komšija s druge strane zida. Samo ti i ja.
Imaćemo više prostora i baštu. - Hoćeš da budem tvoja mala ženica?
Lud sam za tobom.
Pazi... polako.
Okej, spremna?
Okej... - Nije loše, ha?
Možemo li da je iznajmimo? - Nije tako skupa.
Šta fali spavaćoj sobi? - Ja ću ovde spavati.
Ako neko bude pitao, ja spavam ovde. Biće moja reč protiv njihove.
Ništa ne mogu bez dokaza. I drugi su to pre mene radili.
Stvarno misliš da će doći za nama?
Nemoj samo da zaboraviš, moje ćebe ostaje ovde.
Gde ćeš ti da spavaš? - Dođi da ti pokažem.
Zdravo. - Da postavim tanjir i za tebe?
Zdravo, Saro. Taman si stigla kad treba, sad će večera.
Znači ti i mama uživate ovde? - Da. Šta je s tobom?
Pa gde ti je odeća? - Na pranju.
Sva? - Da.
Gde spavaš? - Sara je izbarala kauč.
Ti ne živiš ovde. Ovde ti nije čak ni četkica za zube.
Više niti posećuješ sastanke, niti propovedaš.
Ne mešaj se u to. - Više nikad ne dolaziš kući.
August je veoma utučen. Tata takođe.
Sari samo treba neko vreme da se malo odvoji. - Od nas?
Bila sam ekstra fina prema tebi, trebala bi da shvatiš da je jedino porodica bitna.
Moraš da ostaviš Tajsa, ili ćeš završiti kao Jonas.
Neću napustiti Tajsa. - Znači, voliš ga više nego nas?
Ne. A nikad i neću.
Nisam ja ta koja kaže da ne mogu biti i sa njim i sa vama.
Elizabet... - Lagala si nas. I ti, mama.
Elizabet, hajde da pričamo o tome za večerom. Nemoj da ideš.
Elizabet hoće da bude pionir. Obećala je tvom ocu, Andreasu.
Tata je onda srećan.
Nisam bila u stanju da ti to kažem ranije.
Nisam mogla da oprostim Andreasu, najviše zato što sam sumnjala u našu veru.
Bila sam tako ubeđena da ćeš odabrati mene. On je bio preljubnik.
Nadala sam se da ću te, ako te dobijem, pustiti da budeš kao ostala omladina.
Žao mi je. Ja sam kriva. - Nisi.
Jesam. Bila sam tako ljuta na tebe.
Trebala sam tada da ti kažem,
ali sam se plašila da će me ekskomunicirati.
I sada moram da igram u tom kolu, inače ću izgubiti Elizabet, Augusta i tebe.
Srećom, mogu da se krišom viđam sa Jonasom.
Hvala. - Odlično izgleda.
A lepo i miriše. - Poslužite se.
Šta sada nameravaš da radiš? Da se zaposliš ili da se vratiš u školu?
Nisam sigurna. - Moraš nešto da radiš.
Čemu žurba?
Zdravo, Tajs.
Da li je Sara tu? - Nije, živi sa majkom.
Možemo li da uđemo? - Sada baš nije zgodno.
Dovedi je, molim te. Znamo da je tu.
Uhodili ste nas? - Dovedi je, molim te. Za njeno dobro.
Molim te, dovedi je. - Molim vas, idite.
E, sad mi je dosta! - Ja ću to srediti.
Tu si, Saro. Znamo da živite ovde kao muž i žena.
Ne, ja ne spavam ovde.
Mi nikome ne smetamo. Samo želimo da nas ostavite na miru.
Ti znaš da preljubnici vređaju Jehovinu čistotu.
Ako izabereš telesnu požudu, izabrala si usamljenost duše.
Ako izabereš pohotu umesto Jehove, izabrala si večnu smrt.
Čujte, ostavite je na miru. - Bolje se vratite unutra.
Sara, za tvoje dobro, razmisli šta možeš da izgubiš.
Bolje da pođete. Verovatno danas treba da posetite još mnogo ljudi.
Do viđenja, Saro. Hvala ti na ovom malom razgovoru.
Zdravo, Saro.
Zar nisi bila u prodavnici? - Nisam imala novca.
Ostavio sam ti na kuhinjskom stolu. - Nisam znala da je to za mene.
Naručiću pice.
Drago mi je što si kod kuće.
Zdravo, Sara.
Zdravo, tata. Super što si svratio. - Ma, u redu je.
Tako mi je drago što te vidim. Hoćeš da ostaneš na ručku?
Lepo mesto. - Ovde planiramo i povrtnjak.
Tajs ne uradi baš mnogo kad sam ja kod mame.
Ovo je šljiva.
A ovo je lešnik.
Ovo je jabuka. Mada ne znam koja sorta.
Ingrid Mari. Vidi se po listu.
Ovo je stara kuća, pa...
Zdravo. Dobrodošli. - Čestitam na kući.
Da ti pokažem. Ovo je Tajsova spavaća soba.
Ovo je kuhinja.
Ako ne stignem na poslednji voz, ovde spavam.
Skuvao sam kafu. Idem po pice.
Saro...
Ne mogu više da te viđam. - Kako to misliš?
Naravno da možeš. Zašto ne bi mogao?
Živiš ovde sa svojim dečkom. - Moja adresa je kod mame.
Jeste, ali ovde živiš. - Zar me nisi čuo?
Moja adresa je kod mame.
Živiš ovde sa svojim dečkom, a to znači da imate seks.
Ne. Ne spavam sa njim. Kada ostanem ovde, spavam dole.
Video si moju posteljinu. Moja adresa je kod mame.
To je sve što ti treba. Jesi li razumeo, tata?
Bog sve vidi.
U tom slučaju vidi da si rešio da mi veruješ zato što me voliš.
Jehova je istina, a ne lične emocije.
Znači, želiš da prestaneš da me viđaš? - Ne, to ti želiš, Saro.
To je tvoj izbor, i jedino tvoj. Jehova vidi da si napravila izbor.
Nemoj da se kriješ iza Jehove To je tvoja odluka.
Saro, pošto živiš ovde sa tvojim momkom, i spavaš sa njim,
ne možeš da viđaš svoju porodicu.
I sama to znaš, Saro.
Moraš da pođeš sa mnom do starešina da ovo popravimo.
Zar ne vidiš?
Ne. Više ne.
Znači, ovo je zbogom?
Da, bojim se da jeste. - Zbogom, onda.
Do viđenja, Saro.
Nećete ostati na ručku? - Ne, imam mnogo posla.
Znaš, August je u godinama kada stvari prima previše k srcu,
tako da svuda moram da budem u isto vreme. - Do viđenja.
Hoćeš doći gore?
Danas imamo dva saopštenja. Sara Dal više nije Jehovin svedok.
A brat Andreas Dal je postavljen za starešinu.
Jehova, Bože, zahvaljujemo ti se što si blagoslovio ovaj skup.
U ime Isusa Hrista, amen.
Do viđenja, i hvala ti.
Jesi li ti, tata? - Ne, ja sam.
U redu je. Samo hoću da pričam sa vama.
Nedostajali ste mi. - Hajde sa mnom.
Neću! - Odlazi, ili ću zvati tatu.
Samo sam htela da razgovaram sa vama. - Zvaću tatu.
Hajde da razgovaramo. Zar ne možemo da razgovaramo o tome? - Znaš da ne smemo.
Greška je što su me izbacili. Nisam se suprotstavljala starešinama.
Samo sam htela da me ostave na miru, pa ti i August možete da pričate sa mnom.
Nedostajete mi.
Trebala si ranije da misliš o tome.
Auguste...
Auguste, izađi.
Znam da ti ja tata rekao da ne razgovaraš sa mnom.
Ali tata ne zna ni da igraš igrice na računaru.
Zdravo.
Ne želim da budem odvojena od tebe i Elizabet. Volim vas.
Nadala sam se da me starešine neće izbaciti... Sad moram da idem.
Tata kaže da moraš da patiš da bi shvatila.
Ali i ja patim. - Znam, i mnogo mi je žao.
Moraš da se pokaješ ili ćeš umreti u Armagedonu, a ja to ne želim.
Auguste.
To se neće dogoditi. Lagali su nas. Sudnji dan ne postoji.
Veruj mi. lagali su nas.
Auguste.
Auguste... - Da, tata.
Tu si.
Zdravo, Tea.
Tea, ja sam!
Gde si bila? Svuda sam te tražio.
Pakovala sam moje stvari. - Zašto?
Ne mogu da ostanem ovde sa tobom. - Zašto?
Jer se previše razlikujemo.
Pokušala sam da tobom zamenim sve ono što sam izgubila.
Mnogo mi je stalo do tebe.
Ali jednostavno neće ići.
Duboko u sebi i ti znaš da je to istina.
Ne želim da odeš.
Šta se desilo? - Ne znam odakle da počnem.
I ja tebi imam nešto da kažem Nešto o čemu sam razmišljao.
Bolje ti počni. Mnogo si tužnija.
I ja sam izbačena. - Znam.
Šta si hteo da mi kažeš?
Samo trenutak.
Zdravo, mama.
Jeste, kod mene je. Hoćeš da razgovaraš sa njom?
Okej.
Dobro...
Reći ću joj.
Ćao, mama. - Šta se desilo?
Tvoja drugarica Tea. Zvao je njen otac.
Tea je doživela nesreću.
Pokušali su da je spasu, ali je umrla na operacionom stolu.
"On treba da vlada, dok mu svi neprijatelji ne padnu pod noge."
"Poslednji neprijatelj koji će biti slomljen je Smrt."
Tea je bila vesela i omiljena osoba.
Ali iznad svega, bila je jaka.
Toliko jaka, da je do samog kraja svoju veru u Jehovu,
pretpostavila svom telesnom spasenju.
Tea do kraja nije odustala od svoje odluke da ne primi transfuziju krvi,
iako je ljudski pokolebati se u presudnim trenucima.
Pre nego što je Tea umrla, imala je punu podršku kongregacije u toj teškoj odluci.
Nikada je nećemo ostaviti. Radujmo se zbog Tee.
Zašto spasti svoj život sada i ovde, kada se tako gubi večni život?
Hvala vam.
Sedi.
Ja ne mogu više.
Ne mogu više da živim odbačen. Suviše je teško.
Hoću da se pokajem. Ako to uradiš i ti, opet ćemo biti svi zajedno.
Žao mi je, Jonase.
Ali ja ne mogu.
Saro. To je krajnje sebično od tebe da se pojaviš ovde.
Da li znaš koliko to vređa Elizabetu, Augusta i mene?
Da li me ti voliš?
Kako to uopšte možeš da me pitaš? Naravno da te volim.
Da li Boga voliš više nego mene?
Da. - Zašto?
On me je stvorio. On je moj Nebeski otac i podario mi je večni život.
Znaš šta, tata? Mislim da je to veoma sebično od tebe.
Mogla bi da nam se vratiš.
Pokaj se i vrati, da ponovo budemo prava porodica.
Zbogom, tata.
Jehova Bože.
Ovo je naš poslednji razgovor,
jer više ne verujem u Tebe.
SARA VIŠE NIKADA NIJE VIDELA SVOG OCA I MLAĐEG BRATA I SESTRU.
ŽIVI U KOPENHAGENU GDE SE ŠKOLUJE ZA NASTAVNIKA
ZASNOVANO NA TABITINOJ PRIČI
Preveo i obradio: KVRLE, oktobar 2009.